UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Întrebarea e cât de agresivă vrei să fii.
Foarte agresivă. Nu mai vrem să pierdem timp.
Încercați de doi ani?
Și patru luni.
LOS ANGELES, CALIFORNIA
ACUM O LUNĂ
Am aplicația care îmi monitorizează ovulația,
îmi ia temperatura și măsoară nivelul mucoasei
am programat și am sporit momentele de sex.
A fost foarte romantic.
Avem opțiunile de IUI și FIV.
- IUI e mai puțin invazivă. - Și nu e nevoie de internare.
IUI...
Nu ai citit? Ți-am zis să citești!
Înseminare intrauterină, sperma este injectată direct în uter.
- Da, puteți sta acasă. - Să începem cu asta.
- Ai 39 de ani, Steven? - Da.
Îți vom testa sperma pentru a stabili numărul și mobilitatea.
Cât mai e până la menstruație, Leigh?
Nu e o zi fixă. O săptămână, poate zece zile.
Nu ai ciclul regulat?
E o problemă?
Poate da, poate nu.
Asta și vârsta ta sunt factori.
După 35 de ani, e mai dificil.
Dar se rezolvă adesea.
E posibil, bazat pe rezultatele tale,
să apelăm la in vitro.
E acoperită de asigurare?
Majoritatea companiilor nu acoperă FIV,
dar acoperă adesea testele genetice pentru bărbat.
Sună acceptabil.
Steven, când putem programa testele tale?
Care teste?
Analiza sângelui pentru diagnosticarea cromozomilor,
o probă de spermă. Când ai ejaculat ultima dată?
Acum o săptămână.
Poate mai puțin.
Nu, două săptămâni.
Când...
Trebuie să facem programare pentru altă dată.
Trebui să vii la trei sau patru zile după.
Temă pentru acasă, scumpule.
Trebuie să vorbim.
Despre ce?
Steve?
Steve.
Îmi pare rău.
- Am să... - O pot repara.
Nu vreau să o anulez, doar să fiu alertată când e folosită.
Îmi trimiteți un mesaj când e folosită data viitoare?
Bine. Mulțumesc.
Nu a folosit cardul de credit încă. Mă vor anunța când o va face.
Putem afla și locația.
Dumnezeule, sper
că doar încearcă la un ATM și nu dă cardul pe droguri.
Are codul tău PIN?
Glumești?
De ce ar încerca la ATM?
Îmi pare rău, Steve. Ai o sugestie mai bună?
A luat cardul ca să îl folosească
și acum vom ști dacă o face.
Nu era nevoie să spargă casa.
Nu, nu cred că a făcut-o.
Nici eu.
Te-a întrebat cineva ce crezi, Theodora?
Îmi pare rău.
- Dacă nu a fost Luke, atunci cine? - Poate unul dintre copiii tăi.
Da, complet plauzibil. Probabil au fost copiii mei.
Sau poate tipul care tocmai a furat o mașină
- ca să-și bage acul în venă. - Mă tem că poate fi mai rău.
Ce vrei să spui?
Adică, tendința de sinucidere se poate repeta în familie,
mai ales în cazul gemenilor.
Dacă pierd un geamăn,
probabilitatea crește.
Poate nu vrea să vină acasă.
Unde s-ar duce?
Ar putea fi oriunde.
A fost luat de pe Bulevardul Mass de câteva ori, când locuia acolo.
Culoarul metadonei.
- Ce e asta? - Bvd. Mass, la sud de centru.
Practic, e o piață în aer liber pentru droguri.
Îmi amintesc.
- Mă duc să îl caut. - Irosești benzina.
- Ar putea fi oriunde. - Da, vin cu tine.
Mă descurc.
Așteaptă un pic! Poate folosește cardul.
- Sună-mă dacă o face. - Ce-o să faci, conduci în cerc?
- Speri s-aștepte într-un colț? - Poate, nu știu.
Chiar nu le spunem ce am văzut?
La naiba, Luke!
Mergem sau ce?
Doar vreau să ajut.
Ascultă, amice, știu că vrei,
dar folosesc niște substanțe chimice puternice aici...
OTRAVĂ DE ȘOBOLANI
și sunt periculoase.
Te pot ajuta cu altceva, atunci.
Ascultă, amice, deja am angajat serviciile pe care mi le-am permis,
ca să terminăm ce-a mai rămas până la finele verii.
Dar m-ai putea ajuta la ceva, totuși.
- Da? - Da.
Mama ta se duce la mătușa Janet în câteva zile
și rămâne un pic.
Poate o săptămână.
Cum așa?
A stat închisă în casa asta toată vara și...
Oricum, știu că nu este cel mai grozav lucru,
dar chiar mă ajuți
dacă ai grijă de fratele și surorile tale cât e plecată.
Da.
Da, o fac.
Bine.
Mamă?
Ce vrei să spui, scumpete?
Normal că ești în siguranță cu mine.
Mamă?
Ești în regulă?
Unde sunt gemenii?
Jos.
Bineînțeles.
- Ești sigură? - Sunt bine, scumpule. Sunt bine.
AVERTIZARE
JOC ÎNCHEIAT
Bine, mulțumesc.
Nu este la Familia Sfântă.
Nu cred că o să moară dintr-odată de supradoză.
Suni la toate spitalele din Boston? Ăsta e planul?
Și ce faci, conduci prin jur sperând că îl găsești printre 700.000 de oameni?
Nu-l caut pe el.
Caut un Jeep verde ponosit,
nu cu unul, ci cu două abțibilduri cu Ani DiFranco.
Caut acolo unde știu că obișnuia să se drogheze.
Trebuie să facem ceva.
Da, trebuie.
Deci...
Ce se întâmplă?
Ce se întâmplă cu tine și Leigh?
Ce vrei să spui?
Adică...
cum îți merge căsnicia?
Glumești, nu? Nu locuiești acasă,
iar la înmormântare am observat...
- Pe bune, nu se poate... - Ba da...
Iisuse Cristoase, tată, întreci măsura.
Vom sta în mașină ceva timp, așa că m-am gândit,
"Îl întreb pe fiul meu cum mai e viața lui." E ceva rău?
Nu merge așa, tată.
Am fost căsătorit cu mama ta timp de 15 ani.
Am fost împreună alți cinci înainte.
Obișnuia să spună că ea este zmeul și eu sunt sfoara.
Zicea că este o creatură a norilor,
iar eu o creatură a pământului.
Spunea că fără mine s-ar dezlănțui
și ar pluti în sus către...
Iar apoi, fără ea, m-aș prăbuși, aș pica la pământ.
Dar, amândoi am...
Ne-am separat.
Probabil că n-ai știut asta.
Ne-am separat pentru o perioadă scurtă. Aveai un an.
Cel mai idiot lucru pe care l-am făcut. Am zis ceva și aia a fost.
Două săptămâni.
Nu mai știu cum s-a ajuns la asta. Dar știu că ne-am certat.
Nu știu de ce ne-am certat, dar mi-a venit mintea la cap.
M-am gândit: "Ce naiba, idiotule. Ai înnebunit?"
M-am întors și am bătut la ușă,
a răspuns, m-a îmbrățișat,
m-a sărutat, m-a iertat din priviri, mi te-a dat să te țin în brațe,
te țineam pe tine într-o mână, pe ea cu cealaltă și asta a fost.
Ne-am împăcat.
A apărut și Shirley și...
de atunci înainte, am fost în aceeași echipă.
Ne-am mai certat câteodată,
dar a fost...
a fost diferit, am făcut-o cu dragoste. M-a învățat asta.
Te cerți cu dragoste.
Ești în aceeași echipă chiar și în toiul conflictului.
În timpul certei,
ești iertat.
Nu există teamă. Nu există pericol. Ești în siguranță.
Sper că vei putea trăi asta la un moment dat.
E un fel frumos de a exista.
Nu am fost perfecți,
dar am fost mereu buni.
Și ne-am iubit foarte mult.
O iubesc și azi la fel cum am iubit-o la început.
Zmeul și sfoara.
Orice ar fi de rezolvat între tine și Leigh,
sper să o faci.
Și...
Asta e tot ce am vrut să spun.
Bomboane, bomboane!
Sigur ne vrei să vii cu noi?
Distrați-vă!
Hai, mami, bomboane!
Îi aducem câteva. Mami a avut o zi foarte grea.
Nu mai face așa!
Sunt dezamăgit că nu ești Căpitanul Nașpa.
Serios, tată! Bomboane, bomboane!
Putem vorbi când mă întorc?
Cum? Te duci la hotel.
Bine. Bine, Shirl.
- Oprește-te! Să mergem. - Stinge lumina de pe verandă.
Nu primesc colindători în noaptea asta.
Te iubesc.
Distrați-vă!
E distrusă.
Îmi pare rău, nu dau bomboane.
La naiba, lumina e oprită.
Am să sun iar la spitale.
- Poate a uitat cartea de identitate. - Ce îi întrebi?
Ați văzut un drogat în doliu?
Nu s-a mai drogat de 90 de zile și e fratele tău.
E un om bun, Steve.
Nu se exclud reciproc.
E fratele meu, dar e un drogat.
Nu ai să-l găsești așa.
- Nu trebuia să vii. - Ba da.
- Nu, chiar nu trebuia. - Trebuia, Steve.
E fiul meu. Știi? Ce sunt...
Nu știu ce m-aș face dacă l-aș pierde, pe oricare dintre voi.
Da, a trebuit să vin.
Nu pot pierde...
Nu mai pot pierde pe nimeni.
Într-o bună zi, când vei avea copii, vei înțelege.
Nu o să am niciodată.
Păcat, atunci.
Pentru că voi sunteți cel mai bun lucru din viața mea.
Adică din viața mătușii Janet?
Ea ți-a crescut copiii, nu?
- Nu știi cum a fost. - Nu mi-ai zis niciodată.
Tot ce am făcut, am făcut ca să...
Ca să ne protejezi, știu, da.
Așa cum ai protejat-o pe mama.
O luăm de la capăt.
Am văzut rapoartele poliției.
- Capul ei s-a spart ca un pepene... - Bine, Steve, de ce nu...
Covorul din bibliotecă era plin de sânge.
Avea vânătăi pe brațe pentru că cineva a apucat-o cu putere.
Bine, Steve...
Și o contuzie la ceafă pentru că cineva a lovit-o de perete?
Avea glezna sucită, deci șchiopăta,
era plină de vânătăi, complet depresivă,
fără medicamente, fără tratament și abandonată.
Nu a fost așa.
Am făcut tot ce am putut. Nu știi...
Ne-ai împins în mașină, ai lăsat-o acolo singură
și s-a aruncat de pe scara aia nenorocită,
asta e tot ce ai putut?
Bine, nu ar fi trebuit să rămână singură în casă...
Dă-o dracu' de casă! Nu a fost din cauza casei. Era bolnavă!
Era bolnavă în mintea ei, iar singura persoană,
singura persoană care trebuia să aibă grijă de ea
nu a făcut nimic să o ajute.
Îmi e dor de ea.
Mi-e dor de mama mea.
Și mie îmi e dor de ea.
E frumos. Unde ai găsit-o?
Camera cu jocuri.
- Care cameră? - De sus.
Putem repara ușile cu puțină vopsea.
- O să-i placă mult. - Sunt sigură.
Știi unde sunt vopseaua și celelalte chestii?
- De ce nu-l întrebi pe tatăl tău? - L-am întrebat. E ocupat.
A zis că dacă nu e pentru vânzare, pot face ce vreau.
Și nu e de vânzare.
Știu unde putem găsi niște vopsea.
M-am gândit eu.
A fost al lui Poppy.
Poppy?
Poppy Hill.
A fost soția lui William.
Era nebună.
Pare cam sălbatică.
Nu, mă refer clinic.
Și el era.
Părinții lui William l-au dus la o instituție când era mic.
Îi spuneau școală privată, dar nu era o școală.
Era un loc unde părinții bogați își ascundeau rușinile.
S-au cunoscut într-un ospiciu.
S-au îndrăgostit într-un azil.
Era nebună.
Ai cunoscut-o?
Da.
Era la fel de nebună, dar mai în vârstă.
Însă a fost frumoasă când era tânără.
Fără îndoială.
Dacă vrei să fie o surpriză pentru mama ta,
îți sugerez să nu lucrezi la ea în camera ta.
Ia bomboana blestemată și pleacă!
Foarte isteț.
Ce-ar fi să încerci la altă casă? Nu am chef de asta!
Ce dracu' vrei?
Veneam să îmi cer scuze.
La cine țipi?
Niște copii idioți...
Lasă!
- Stai! - Nu acum!
Îți pot explica.
Mă îndoiesc. Nu-ți faci bagajele?
Știu impresia de noaptea trecută.
- Te sărutai cu soțul meu. - Nu ne-am...
Din ce îmi amintesc, ceea ce nu e mult,
m-a respins.
- Asta ar trebui să rezolve ceva? - Nici măcar n-a fost el.
Nu a fost. Nu l-am văzut pe el. Nu a fost despre el.
E vorba de tine plecând din casa mea de oaspeți
și de pe proprietatea mea.
- Lasă-mă să vorbesc! - Nu-mi pasă de ce vrei să spui!
Înțelegi? Ieși afară!
Ești imposibilă. Știi asta?
Îmi pare rău, te-am jignit?
Mereu mi-ai aruncat în față că stau în casa ta de oaspeți.
- Nu se va mai întâmpla. - Eu am ales să stau acolo, Shirley.
- Cu tine, pentru tine. - Nici nu știu cum să-ți mulțumesc.
Ești rece ca gheața.
Mereu ai fost.
Sunt rece ca gheața?
Pe tine nu te vezi?
Am ales să stau aici ca să te ajut să fii mai caldă.
Habar nu ai să-ți ceri scuze.
Nu trebuie să stau în casa ta de oaspeți. Nu sunt vreo ciudată boemă.
Sunt adultă.
La dracu', sunt doctor!
Ești o târfă nenorocită!
Doar am vrut să știi că nu a fost vina lui Kevin și că nu a făcut nimic...
Nu îndrăzni să-l aperi pe soțul meu!
Toți te ajutăm mereu
să-ți păstrezi ideea asta în cap că ești Shirley cea perfectă,
iar noi o adunătură de ratați care greșim.
- Shirley perfecta, cu viața ei perfectă. - Afară!
Nu!
Nu ai să mă alungi din...
M-ai lovit la sân?
Da.
Dacă îl săruți pe soțul meu asta meriți!
Îți trag una în sânul tău nenorocit!
Și te dau dracului afară din casă!
Shirl?
Ce s-a întâmplat?
Au...
Scuze...
L-au localizat.
A folosit cardul la o benzinărie.
La 202, la est de Amherst.
Amherst?
Îmi poți trimite adresa?
- Shirl? - Da?
Sunt aici, scuze.
Da, îți trimit adresa.
- Amherst e în drum spre... - Da, știu unde e.
Voi rămâneți acolo, noi mergem la Amherst.
Dacă se duce la Amherst, se duce la...
Shirley, ascultă-mă, trebuie să rămâi acolo.
- Mă auzi? - Spune-le ce s-a întâmplat.
Spune-le ce tocmai s-a întâmplat.
Îți trimit mesaj.
Niște copii tâmpiți jucând o festă, asta s-a întâmplat.
Știi că nu au fost.
Știi asta.
Nu e singurul lucru asemănător care s-a întâmplat aici în seara asta.
Cred că Luke se duce la casă.
Bineînțeles că se duce.
Casa aia blestemată.
Dacă a fost bună pentru Nell, o să fie și pentru Luke.
Mereu a vrut să facă ce a făcut ea.
- Crezi că știi. - Da.
Pur și simplu nu înțelegi...
Ultima dată când am văzut-o pe mama,
privirea din ochii ei,
am mai văzut-o.
La Nell de-a lungul anilor, la Luke de la început,
când stătea acolo desenând strigoi ciudați în căsuță
și, la naiba, am văzut privirea aia în oglindă.
Familia noastră are o boală care nu a fost tratată,
pentru că a fost mai ușor să ascultăm închipuirile tale
despre o casă malefică.
Crezi că ai văzut-o în oglindă? De asta crezi că nu vei avea copii?
Știu că noi voi avea copii niciodată.
Pentru că vor avea aceeași boală imaginară?
Ar fi avut-o. O avem cu toții.
Nell delira, era depresivă,
Luke e un drogat, Shirley e maniacă cu controlul,
Theo, practic, e un pumn încordat cu păr.
Toată familia e pe punctul de a exploda,
vedem lucruri care nu există, auzim lucruri care nu sunt acolo,
iar tâmpeniile astea se întâmplă de când cu casa.
Nu e vorba de casă,
se întâmplă ceva rău cu creierele noastre blestemate.
Nu voi face niciodată copii.
M-am asigurat.
Am făcut vasectomie. Imediat după colegiu.
Crede-mă, a fost o alegere bună, pentru că dacă am avut îndoieli,
ce tâmpenii am putut să halucinez săptămâna asta...
Chiar ai făcut-o?
Da.
Înainte să o cunoști pe Leigh?
Of, Doamne.
Nu i-ai spus?
Nu i-ai spus.
Nu.
Voia copii, știam asta.
M-am tot gândit: "Îi spun mai târziu, nu este timpul acum."
Dar ne-am logodit, apoi ne-am căsătorit,
iar apoi încercam să avem și s-a supărat că nu puteam.
Nu-i puteam spune.
"Nu pot. Genele mele...
Genele mele sunt putrede, Leigh."
Așa că...
Nu i-am zis.
Am crezut că o fac din bunătate, chiar am crezut asta.
Vezi, suntem cu toții niște țicniți.
Țicnita familie Craig.
Boala ne-a omorât pe doi dintre noi, s-ar putea să mai omoare unul diseară.
E aproape jumătate.
Aproape jumătate dintre noi.
Vrei să îmi mai povestești despre zmeu și sfoară?
Sau...
Ce soț de rahat am fost.
Dă-i drumul.
Îmi pare foarte rău.
Îmi pare rău, fiule.
Ai făcut asta?
E frumoasă. Ai făcut-o singur?
M-am gândit că te va înveseli.
Tata a zis că ai fost...
Ce? Ce a spus?
Doar...
Știu că pleci într-o vacanță scurtă.
Am vrut să te înveselesc.
Scumpule.
Cât o să fii plecată?
Nu prea mult.
Puțin, scumpule.
Am nevoie de o mică pauză. Nimic altceva, bine?
Bine.
E perfectă.
Mulțumesc. Îmi place mult.
Mamă?
Mamă!
Scumpule.
Îmi pare atât de rău.
E o poză mai veche. Purta un costum.
- Cam acum o oră. A intrat? - Da, cred că da.
Da?
A spus ceva ciudat sau orice altceva?
Și-a umplut jeepul.
- Un Jeep verde? - Exact.
Și apoi a umplut niște canistre, cam cinci canistre.
Cinci canistre, zici?
- A fost el? - Da.
Ce faci?
- Conduc. - Nu...
am închiriat-o eu.
- Iisuse, tată, încetinește. - A cumpărat cinci canistre de benzină.
Nu vrea să se sinucidă, vrea să dea foc casei.
- Ce ușurare! - E mai în pericol acum ca niciodată
și dacă încearcă să îi dea foc, se va apăra.
- Nu ai auzit un cuvânt din ce am spus. - Am auzit. Acum o să mă asculți tu.
Nu știi multe.
Am crezut că vă pot proteja dacă nu vă spun, dar de 20 de ani
am ținut ușa închisă, pentru că știam că sunt monștri
de partea cealaltă, mă înțelegi?
Deloc.
Familia noastră e ca o masă neterminată pentru casa aia,
iar fratele tău se întoarce în...
Casa aia e cel mai periculos loc din lume pentru noi toți,
dar mai ales pentru tine.
- Pentru mine? - Da, tine.
Cum? De ce?
Pentru că am citit cartea ta,
ești ultima persoană care ar trebui să calce în casa aia
din cauza a ceea ce ai scris și cum ai scris.
Crezi că știi ce ai văzut?
- Crezi că știi ce ai scris? - Poftim?
Știu că ai văzut o fantomă.
Da, capitolul 19.
Da.
Povestea despre măsuța pe care ai pictat-o pentru mama ta.
E o poveste despre o femeie schizofrenică
care are un episod maniacal în fața unei oglinzi.
- Nu înțelegi ce ai scris... - Nu, am văzut-o pe mama spărgând oglinda
- fără motiv. - Înainte de asta.
Întoarce-te la început, partea aia mică,
despre măsuță și de ce ai făcut-o.
Ai găsit măsuța în camera de jocuri.
Da. Ai trecut pe lângă omul care repara ceasul,
apoi ai văzut-o pe mama ta în camera gemenilor.
- Uitându-se la paturile lor goale. - Episod disociativ ca la carte.
- Nu îi era bine. - Nu, nu ea.
Bărbatul care repara ceasul.
Ce-i cu el?
Știi ce înseamnă "semnele timpului"?
Sunt cicatrici.
Sunt mici semne într-un ceas,
zgârieturi, linii, găuri
de la unelte, mecanisme,
bucăți scoase din ceas.
Sunt urme lăsate în urmă după reparații care au fost necesare ceasului
și arată cum a fost ceasul.
În cazul ceasurilor vechi,
nu există o arhivă a reparațiilor,
deci trebuie să înveți să citești aceste semne,
ca să înțelegi istoria ceasului
și cum funcționează.
Semnele timpului spun istoria ceasului,
dacă știi să le citești.
Ce vrei să spui?
Am cerut unui profesionist să evalueze ceasul
până să ne mutăm în casă.
Am vrut să-i știu istoria, ce valoare are.
Ceasul nu mai fusese atins din anii '60.
Spre final ai angajat mulți muncitori...
Nu pentru acel ceas, nu am făcut-o.
Nu. Dacă aș fi făcut-o aș fi chemat un specialist
și există doar câțiva în lume care știu să o facă bine,
și nu o fac la fața locului. Nimeni nu a atins ceasul,
bărbatul nu a existat,
în mod clar nu unul într-o salopetă veche și mustață răsucită.
Bărbatul ăla nu a fost acolo.
Probabil că ai uitat.
Crezi că scrii despre mama ta nebună,
fratele tău nebun desenând chipuri monstruoase în căsuță.
Vezi semnele, dar nu știi să le citești.
Nu v-am construit niciodată o căsuță în copac.
Poftim? Luke stătea acolo tot timpul.
- Mă duceam să-l aduc la cină... - Eram acolo ca să renovăm o casă.
Aveam să stăm poate opt săptămâni.
Când aveam timp să vă construiesc o căsuță într-un copac?
- Poate a fost deja acolo. - Nu a existat niciuna.
Când ajungem acolo te poți uita,
dar îți spun ceva, mama ta nu a fost bolnavă.
Nu era nebună și nici sora ta nu a fost,
nici fratele tău nu este și nici tu nu ești.
Orice ai văzut săptămâna asta,
îmi pare rău că trebuie să auzi toate astea acum,
dar trebuie.
Mă înțelegi? Trebuie,
pentru că viața fratelui tău depinde de asta.
Casa este cel mai periculos loc din lume pentru noi toți,
de aia le-am zis surorilor tale să nu plece.
Chiar crezi că o vor face?
Crezi că se...
Știi...
se duce acolo din același motiv ca Nell?
Adică să se sinucidă?
Nu știu. Nu.
Nu știu.
Nu sunt perfectă, știi.
Știu.
Chiar nu sunt.
Așa că, spune-mi.
Mai încearcă.
Eu și tata eram în biroul tău,
casa pentru totdeauna era pe jos
și am auzit un sunet sub birou...
Nu asta, deja mi-ai spus asta.
Eram foarte beată.
- Îți jur pe Dumnezeu, Theo... - S-au stins toate luminile,
când eram jos și...
nu vedeam nimic, era întuneric.
Adică, fusesem în întuneric
întreaga noapte și aveam nevoie...
Nu-l puteam vedea
pe el,
dacă are vreun sens.
Știi ceva? Nu contează.
- Încerc să-ți spun... - Uită că am întrebat.
Nu știi prin ce trec.
Cu toții am făcut-o
și am reușit cumva să nu ne futem soții...
Nu e vorba de asta! Chiar nu este.
Deci, erai beată.
- Și asta justifică lucrurile? - Îți spun.
Nici nu știu de ce te-am lăsat să vii cu mine.
I-am atins corpul lui Nellie cu o seară înainte.
Ce dracu' ai?
De ce nu asculți?
- Nu... - Îți spun.
- Încerc să-ți spun. - Nu vreau să aud scuzele tale...
- Nu mă scuz. - Sau minciunile tale.
Am văzut...
Ești în regulă?
A fost ea!
Ai văzut, Shirley?
La dracu', îți vine să crezi?
Știi de ce am făcut-o.
Am atins-o pe Nell pentru că trebuia să știu.
Știi despre ce vorbesc.
Nu te preface că nu știi.
Știi ce se întâmplă când ating oamenii.
O parte din tine știe, mereu a știut.
A trebuit să știu,
am atins-o.
Și n-am simțit...
nimic.
Absolut nimic.
Și s-a întins, m-a acaparat,
nimicul ăsta, până n-am mai simțit nimic.
Era doar întuneric,
un vid negru.
Și am încercat să-l umplu, am încercat să mă umplu,
am chemat-o pe Trish și a venit imediat, dar n-am simțit nimic.
Apoi am încercat să plâng la priveghi, dar nu am simțit nimic,
așa că am băut și am băut, și nu a mers nimic.
Nu am putut simți nimic, Shirley.
După ce i-am atins pielea, n-am mai putut simți
nimic.
Iar apoi ne-am dus în beci și s-au stins luminile.
Nu puteam vedea.
Nu puteam simți.
Pluteam doar într-un ocean de nimic
și mă întrebam dacă asta e, dacă asta înseamnă moartea,
să fii în întuneric, doar întuneric, să nu simți nimic și să fii singur,
și m-am întrebat dacă ea a simțit asta,
dacă mama simte asta, eram amorțită, nu simțeam nimic în singurătate.
Dacă asta ne așteaptă pe toți
când ne vine ceasul?
Apoi s-au aprins luminile și era acolo...
Nu l-am văzut.
Era o lumină în întuneric.
Era ca un strop de viață într-un ocean.
L-am atins pentru că trebuia să simt ceva.
Orice ar fi fost.
Nu l-am văzut.
Și m-a oprit.
Mi-a luat mâinile și a zis nu,
l-am văzut și ai intrat.
Dumnezeule, dar mă bucur că am făcut-o.
Pentru că a mers.
Dumnezeule, cum a mers!
Am început să simt iar,
mi-a fost rușine, am simțit durere
și îmi era... frică.
Îmi era al dracului de frică
că aveam să-mi pierd singura soră pe care o mai aveam.
Și am...
Sincer, a trebuit să o fac, a fost mai bine decât să nu simt nimic.
Rușinea aia copleșitoare blestemată
a fost mult mai bună decât nimicul ăla oribil.
Nu pot, Shirley, te rog.
Îmi pare atât de rău!
Te rog, te implor.
Unu, doi, trei, patru,
cinci, șase, șapte.
Mamă?